Digitalne kompetence učiteljev: osebni, profesionalni in kontekstualni dejavniki
Digitalne kompetence učiteljev so ključne za kakovostno vključevanje digitalnih tehnologij v pedagoški proces. Namen prispevka je bil raziskati dejavnike, ki vplivajo na raven digitalnih kompetenc učiteljev. V narativnem pregledu literature smo uporabili kvalitativno vsebinsko analizo izbranih znanstvenih člankov. Analiza je pokazala, da na digitalne kompetence učiteljev vplivajo trije sklopi dejavnikov: osebnostne značilnosti, profesionalni položaj ter uporaba digitalnih tehnologij v različnih kontekstih. Ugotovitve prispevajo k boljšemu razumevanju kompleksnosti razvoja digitalnih kompetenc učiteljev in lahko služijo kot osnova za oblikovanje ciljno usmerjenih izobraževanj za učitelje.
Avtorske pravice (c) 2026 Jurka Lepičnik Vodopivec, Špela Pugelj https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Mnenja učiteljev zdravstvene nege o uporabi digitalne tehnologije
Digitalna tehnologija je prisotna na vseh področjih našega življenja in je korenito spremenila tudi način izobraževanja. Prehod iz tradicionalnega načina poučevanja in učenja na uporabo digitalne tehnologije je bil zelo hiter in intenziven, zato nas je v raziskavi zanimalo, kakšno je mnenje učiteljev o uporabi digitalne tehnologije v procesu izobraževanja na študijskem programu zdravstvene nege. Izvedena je bila poglobljena študija primera. Podatke smo zbrali z delno strukturiranim skupinskim intervjujem šestih učiteljev, ki so podali informirani pristanek za sodelovanje. Intervju smo snemali, sledila je kvalitativna analiza besedila po fazah. Kode smo združili v osem podkategorij in te v dve kategoriji: (1) uporaba digitalne tehnologije v procesu poučevanja in (2) izzivi za uporabo digitalne tehnologije v prihodnje. Vse kode smo dopolnili s citati intervjuvancev. Ugotovili smo, da so učitelji imeli različne izkušnje z uporabo digitalne tehnologije in s tem tudi različno stopnjo digitalnih kompetenc. Se pa hkrati zavedajo, da digitalna tehnologija ponuja mnoge prednosti, tako za njih kot tudi za študente, in da je najboljši način izobraževanja za poklice v zdravstveni negi hibridni način poučevanja, saj morajo študenti razviti določene spretnosti za kakovostno izvajanje njihovega poklica.
Avtorske pravice (c) 2026 Bojana Filej, Mojca Poredoš, Tamara Štemberger Kolnik https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Netradicionalni študenti, ki v številnih izobraževalnih sistemih predstavljajo najhitreje rastoči segment študentske populacije, se razlikujejo od tradicionalnih študentov, ki nemudoma po zaključku srednje šole nadaljujejo s študijem. Zaradi družbenih sprememb in globalizacije se koncept netradicionalnih študentov nenehno razvija, kar zahteva nov pristop k njegovemu definiranju in razumevanju. V pričujočem članku preučujemo koncept netradicionalnih študentov v okviru terciarnega izobraževanja v Sloveniji, kjer je ta termin razmeroma nov. Pri tem analiziramo obstoječe definicije netradicionalnih študentov in kritično ocenjujemo njihovo ustreznost, še posebej v kontekstu primera Slovenije, pri čemer se opiramo na značilnosti, kot so starost, delovne izkušnje, družinske obveznosti in druge specifične okoliščine, ki vplivajo na vključevanje netradicionalnih študentov v terciarno izobraževanje. Pozornost je v članku namenjena izzivom in priložnostim za njihovo vključevanje v terciarno izobraževanje ter strategijam za izboljšanje njihove izobraževalne izkušnje.
Avtorske pravice (c) 2026 Janko Goljar, Petra Kleindienst https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Didaktične prilagoditve za učence s posebnimi potrebami v glasbeni šoli
V članku obravnavamo didaktične prilagoditve za učence s posebnimi potrebami (UPP) v slovenskem in tujem glasbenem šolstvu. Temeljni cilj raziskave je bil s sistematičnim pregledom literature pridobiti vpogled v didaktične prilagoditve za delo z UPP v tujem glasbenem šolstvu. Z izbirnim postopkom (PRISMA) smo podrobneje analizirali pet tujih študij in ugotovili, da so bile didaktične prilagoditve najpogosteje preučevane pri skupini slepih in slabovidnih učencev, druge skupine UPP pa so bile preučevane obrobno. Metaanaliza je izpostavila raznovrstne didaktične prilagoditve, kot so uporaba specializiranih didaktičnih pripomočkov, individualizirana podpora učenju, prostorske prilagoditve, specializirane didaktične metode, komunikacijske metode za senzorno, gibalno in govorno ovirane učence ter strategije prilagojene verbalne komunikacije. Ugotavljamo, da didaktične prilagoditve v tujini, podobno kot pri nas, izhajajo iz osebne iniciative učiteljev, ne pa iz sistemsko vzpostavljenih smernic. Rezultati imajo transferno in aplikativno vrednost za slovensko glasbeno šolstvo in nakazujejo potrebo po nadaljnjem raziskovanju didaktičnih prilagoditev v okviru inkluzivne pedagogike v glasbenem izobraževanju v tujini in pri nas.
Avtorske pravice (c) 2026 Katarina Zadnik, Urška Kumar https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Od razvojnega projekta do trajnosti v izobraževanju
V razvojnem projektu Naravoslovna in matematična pismenost: spodbujanje kritičnega mišljenja in reševanja problemov je bil poudarek na naravoslovni, matematični in finančni pismenosti, kritičnem mišljenju, odnosu do naravoslovja in matematike, reševanju avtentičnih problemov ter sodelovalnem delu strokovnih delavcev. V kvalitativni raziskavi, v katero so bili vključeni sodelujoči razvojni in implementacijski vrtci, osnovne in srednje šole, smo z analizo odgovorov na odprta vprašanja v spletni anketi raziskali trajnost doseženega dve leti po zaključku projekta, primerjali načrtovane aktivnosti ob zaključku s tistimi dve leti po zaključku projekta ter prepoznavali dejavnosti, ki bi jih vrtci in šole želele ponovno udejanjati. Ugotavljamo, da so sodelujoči ob zaključku želeli nadaljevati z izvajanjem dejavnosti na vseh področjih. Dve leti po zaključku projekta omenjajo vse tri pismenosti, izstopa finančna pismenost. Primeri dejavnosti so usmerjeni na razvijanje kritičnega mišljenja in reševanje avtentičnih problemov. Od dejavnosti so ohranili kolegialne hospitacije, širjenje doseženega na kolektiv, medpredmetno načrtovanje, hkrati pa želijo našteto ponovno obuditi.
Avtorske pravice (c) 2026 Jerneja Bone https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Razvoj tematske poti kot prostora priložnostnega učenja
Tematske poti lahko spodbujajo priložnostno učenje v odprtem prostoru. Namen raziskave je bil razviti tematsko pot, ki lahko vključuje tudi ljudi z oviranostmi. Raziskavo so uokvirjali koncepti: informalno učenje, teorija akter-mreža in etika skrbi, s katerimi avtorice interpretirajo tematsko pot kot infrastrukturo, ki povezuje, spodbuja participacijo in učenje. Raziskovalni pristop je participativna akcijska raziskava, ki je potekala kot del prakse v projektu za razvoj trajnostnega turizma in kulturnega sodelovanja. Za soustvarjanje, testiranje in izboljševanje tematske poti je bila uporabljena metoda oblikovalskega razmišljanja. Model je bil testiran v Vipavski dolini. Rezultati kažejo, da je za razvoj modela vključujoče tematske poti pomembno, da je vzpostavljena podpora lokalnega okolja ter sodelovanje lokalnih akterjev na različnih ravneh, kar omogoča vzajemno odgovornost in zavzetost akterjev. Ker je tematska pot zasnovana kot strategija za priložnostno učenje, vključuje različne doživljajske naloge, ki implicirajo izkustveno učenje.
Avtorske pravice (c) 2026 Meta Furlan, Nives Ličen, Mojca Blažič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Obravnavanje trajnostnega razvoja pri pouku na razredni stopnji osnovne šole
Trajnostni razvoj, ki združuje okoljske, družbene in ekonomske razsežnosti, je ključen za prihodnost človeštva, zato je njegova vključitev v izobraževanje nujna. Kljub temu da dokumenti učiteljem nalagajo obravnavo teh vsebin, njihova izvedba pogosto ostaja prepuščena posameznikom. V raziskavi je analizirana zastopanost trajnostnih vsebin v učnih načrtih predmetov razredne stopnje, hkrati pa vključuje tudi njihovo razumevanje in pedagoško implementacijo med 197 učitelji. S tematsko analizo smo izvedli analizo učnih načrtov desetih predmetov in opravili empirično raziskavo med učitelji. Rezultati kažejo, da se trajnost pogosteje pojavlja pri naravoslovnih in družboslovnih predmetih, medtem ko je v drugih manj izpostavljena. Učitelji jo največkrat razumejo predvsem kot okoljsko vprašanje, družbeni in ekonomski vidiki pa ostajajo v ozadju. Večina sodelujočih se strokovnih izobraževanj o trajnosti ni udeležila. Na podlagi ugotovitev predlagamo sistematično, interdisciplinarno vključevanje tematik o trajnostnem razvoju v vse učne načrte ter izboljšanje dostopnosti strokovnih usposabljanj za učitelje.
Avtorske pravice (c) 2026 Matija Jenko https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Govor, komunikacijski stili in vodenje razreda: študija primera
Članek predstavlja analizo strukture komunikacije v razredu v slovenskih osnovnih šolah s poudarkom na deležu neposrednega in posrednega govora, ki ga uporablja učitelj, komunikacijskih stilih ter odnosu med komunikacijo in vodenjem razreda. Z uporabo Flandersove jezikovne analize in Wubbelsovega modela komunikacijskih stilov je bila izvedena študija primera s slovensko učiteljico, ki poučuje učence osmega razreda. Študija je vključevala analizo posnetka učne ure in anketo, izvedeno z učenci, s katero je bil ocenjen učiteljičin komunikacijski stil. Rezultati kažejo, da učiteljica uporablja avtoritativni, a tudi delno demokratični stil. Učenci učiteljico dojemajo kot organizirano in kompetentno, hkrati pa jo vidijo kot strožjo in manj razumevajočo, kot se dojema sama. Raziskava potrjuje povezavo med komunikacijskim stilom in vodenjem razreda. Zaključki študije poudarjajo potrebo po dvosmerni komunikaciji, ki bi učencem omogočila večjo iniciativnost in aktivno sodelovanje v učnem procesu.
Avtorske pravice (c) 2026 Eva Zore, Darija Skubic https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Razvijanje odnosa do kulturne dediščine pri predšolskem otroku
Kulturna dediščina je ključni del kurikuluma predšolske vzgoje, saj otrokom omogoča spoznavanje in spoštovanje lastne ter drugih kultur skozi aktivno udeležbo v družbenem okolju. Vrtec mora omogočiti obiske kulturnih ustanov, kjer otroci z doživljajsko izkušnjo razvijajo ročne spretnosti, ustvarjalnost in estetsko izraznost. Nacionalni program poudarja razvoj psihičnih in socialnih kompetenc, kot so empatija, solidarnost in kritično mišljenje ter preprečevanje predsodkov. Sodelovanje vrtcev z muzeji je ključno za kakovostno izvajanje pedagoških vsebin, pri čemer muzejski pedagogi uporabljajo aktivne metode, prilagojene starosti otrok. Pomembna je tudi vloga vzgojiteljev, ki z lastnim zgledom in angažiranostjo spodbujajo otrokovo sodelovanje. Pomanjkanje rednih obiskov strokovnjakov in neustrezna komunikacija med institucijami omejujeta kakovost izobraževanja, zato bi bilo treba sistematično izboljšati sodelovanje, razširiti muzejske abonmajske ponudbe in usposabljati vzgojitelje.
Avtorske pravice (c) 2026 Maja Hmelak, Polona Gojkovič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vajeništvo za gostilničarje na Kranjskem skozi optiko strokovnih časopisov za gostinstvo
Najpogostejša oblika obrtnega usposabljanja na Kranjskem v avstro-ogrskem obdobju je bilo vajeništvo, kombinacija dela pri mojstrih in pouka na obrtni nadaljevalni šoli, ki je bila nižja oblika poklicnega izobraževanja. V članku se osredotočamo na problem vajeništva za gostinske delavce v deželi Kranjski v avstro-ogrskem obdobju (1867–1918). Dogajanje na tem področju sta pozorno spremljala strokovna časopisa Gostilničarski vestnik (1911–1913) in Gostilničar (1914–1930), ki imata v članku osrednjo vlogo kot izčrpen vir podatkov o gostilničarskem vajeništvu, zlasti v zadnjih letih pred razpadom monarhije, prav tako pa je potrebo po gostilničarski šoli omenjal tudi časopis Promet in gostilna (1908–1909). Ljubljana v tem obdobju ni imela strokovne gostilničarske nadaljevalne šole, čeprav si je zanjo vztrajno prizadevala, in jo je dobila šele l. 1924. Časopisa sta pri obravnavi vajeništva poudarjala potrebo po ustanovitvi strokovne gostilničarske nadaljevalne šole in zahtevo po obvezni izučenosti za gostinski poklic, s čimer bi preprečevali nelojalno konkurenco, preveč zadržano pa sta omenjala problem premladih vajencev.
Avtorske pravice (c) 2025 Alenka Divjak https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Od predsodkov do povezanosti: teorija o medskupinskem stiku
Teorija medskupinskega stika ima za socialnopedagoško področje, ki si prizadeva za zmanjševanje marginaliziranosti različnih družbenih skupin, velik pomen, saj predpostavlja, da je mogoče predsodke med različnimi družbenimi skupinami zmanjševati preko stika med njimi, zlasti kadar so izpolnjeni določeni pogoji, kot npr. enak status med skupinami, skupni cilji in institucionalna podpora. V prispevku predstavimo rezultate tradicionalnega pregleda literature o teoriji medskupinskega stika. V kontekstu socialne pedagogike opredelimo v znanosti utemeljene strategije za krepitev pozitivnih učinkov medskupinskega stika in izpostavimo pomen obstoja priložnosti za medskupinski stik ter pogoje, ki povečujejo verjetnost za zmanjšanje predsodkov na podlagi le-tega. Predstavimo primer uporabe teorije medskupinskega stika pri oblikovanju vključujočih praks v vzgojno-izobraževalnem sistemu, pri čemer izpostavimo ključno vlogo socialnopedagoške prakse. Pregled literature kaže, da ima teorija medskupinskega stika sicer velik potencial za razvoj socialnopedagoške teorije in prakse, ki pa v slovenskem vzgojno-izobraževalnem prostoru zahteva nadaljnjo kontekstualizacijo in empirično preverjanje.
Avtorske pravice (c) 2025 Nika Ferbežar, Mateja Marovič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Pojav psihičnega nasilja v partnerskih odnosih pri mladostnikih
V partnerskem odnosu lahko prihaja do različnih oblik nasilja, ki se kažejo v obliki psihičnega, fizičnega, spolnega in ekonomskega nasilja. Pogostokrat se v primeru nasilja v partnerskem odnosu najprej začne pojavljati psihično nasilje, ki se lahko kasneje razvije tudi v druge oblike nasilja. Pričujoči prispevek prikazuje izsledke raziskave o pojavu psihičnega nasilja v partnerskih odnosih pri mladostnikih. V raziskavi je sodelovalo 376 mladostnikov z izkušnjo partnerskega odnosa. Ugotavljamo, da so najpogostejše oblike psihičnega nasilja v partnerskih odnosih pri mladostnikih ljubosumje, uporaba neprimernih in žaljivih besed ter kritiziranje in poniževanje. Pri analizi glede na spol se je izkazalo, da so ženske pogosteje žrtve psihičnega nasilja. V primeru analize glede na starost ugotavljamo, da najpogosteje doživljajo psihično nasilje v partnerskem razmerju mladostniki v starosti med 22 in 25 let. Pri trajanju partnerskega odnosa ugotavljamo, da je največ psihičnega nasilja pri mladostnikih prisotnega v partnerskem odnosu, ki traja med dvema in štirimi leti.
Avtorske pravice (c) 2025 Jernej Kovač, Eva Hršak https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Skriti obrazi izključevanja: stigma otrok s posebnimi potrebami v očeh vrstnikov
V prispevku se osredotočamo na stigmatizacijo, še posebej otrok s posebnimi potrebami (OPP), ki obiskujejo izobraževalni program osnovne šole s prilagojenim izvajanjem in dodatno strokovno pomočjo. V teoretičnem delu so predstavljene temeljne oblike stigmatizacije, ki se odražajo skozi medsebojno povezane stereotipe, predsodke in diskriminacijo na sistemski (ableizem) in neposredni, odnosni (disableizem) ravni. V empiričnem delu predstavljamo ugotovitve raziskave, izvedene med 120 osmošolci, ki obiskujejo OŠ na območju Kozjanskega in Obsotelja. V raziskavi smo proučevali zaznave osmošolcev glede prisotnosti stigmatizacije OPP v družbi, še posebej so nas zanimale razlike po spolu in stališča osmošolcev do OPP. Rezultati kažejo, da osmošolci zaznavajo prisotnost stigmatizacije v družbi, a le pri posameznih trditvah. Pomembne razlike po spolu so redko prisotne. V stališčih do določenih značilnosti OPP so osmošolci večinoma neopredeljeni, za OPP pogosteje menijo, da so nepredvidljivi, imajo težave s samoregulacijo vedenja in so nesamostojni. Neenotne ugotovitve kažejo na potrebo po sistematičnem naslavljanju stigmatizacije v šolskem prostoru.
Avtorske pravice (c) 2025 Tjaša Lah, Andreja Kozmus https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vključevanje digitalne tehnologije pri predmetih nauk o glasbi in solfeggio
Prispevek se osredotoča na prisotnost in uporabo digitalnih tehnologij pri poučevanju predmetov glasbena teorija in solfeggio v glasbenih šolah. Preučevali smo, kako digitalna orodja podpirajo izvajanje temeljnih glasbenih dejavnosti ter kako jih učitelji vključujejo v učni proces. S pomočjo polstrukturiranih intervjujev, izvedenih s šestimi učitelji iz različnih slovenskih regij, ki predstavljajo naš vzorec, smo izvedli kvalitativno raziskavo, utemeljeno na tematski analizi z induktivnim pristopom. Ugotovitve so pokazale, da se digitalne tehnologije redko uporabljajo za podporo glasbenim dejavnostim; pogosteje se uporabljajo pri dejavnostih poslušanja in predstavitvi učne vsebine. Pri doseganju učnih ciljev prevladujejo kombinirani in tradicionalni pristopi, novih glasbenih dejavnosti, ki bi bile možne le z uporabo digitalnih orodij, pa učitelji niso razvili. Razlogi za omejeno uporabo digitalnih orodij po njihovem izhajajo iz pomembnosti aktivne vloge učencev pri pouku ter njihovega fizičnega doživljanja in občutenja glasbene vsebine. Kljub temu pa učitelji pojem »digitalna tehnologija« razumejo kot skupek orodij, ki so danes nepogrešljiva in jih je treba vključiti v učni proces.
Avtorske pravice (c) 2025 Katarina Zadnik, Sara Smrekar https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Fenomen »sharentinga« pri slovaških starših
Študija se osredotoča na naraščajoči pojav starševske delitve vsebin na spletu. Podatki v raziskavi so bili pridobljeni z metodo strukturiranega intervjuja. Raziskovalno populacijo je sestavljalo 11 anketirancev, deset žensk in en moški, katerih povprečna starost je bila 35 let. Vsi anketiranci so starši otrok, starih od 2 do 25 let, in uporabljajo družbena omrežja, na katerih so vsaj enkrat delili vsebino o svojih otrocih ali mladostnikih. Raziskava je edinstvena v svojem fokusu, saj je na Slovaškem premalo raziskav na to temo. Rezultati naše raziskave so pokazali, da starost staršev ne vpliva na pogostost ali obliko deljenja. Rezultati raziskave kažejo, da starše pri deljenju vsebin o svojih otrocih vodijo predvsem osebne preference. Večina staršev meni, da je deljenje vsebin o svojih otrocih na družbenih omrežjih naraven del njihovega življenja. Ugotovili smo, da so starši zaskrbljeni, ker ne vedo, komu je skupna vsebina na voljo. Tveganji, povezani z deljenjem vsebin o otrocih na družbenih omrežjih, ki ju zaznavajo starši, sta predvsem zloraba fotografij in ugrabitev otrok. Večina staršev obvesti svoje otroke o tem, katere vsebine o njih želijo deliti.
Avtorske pravice (c) 2025 Miriam Niklová, Annamária Šimšíková, Slávka Pánčiková https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Generacija Z in njihovo učenje v digitalno usmerjenem svetu
Cilj tega prispevka je raziskati pedagoške izzive in priložnosti v izobraževanju generacije Z, prve generacije »digitalnih domorodcev«, ki je od zgodnjega otroštva izpostavljena digitalni tehnologiji. Generacija Z kaže edinstvene značilnosti pri učenju, kot so krajša pozornost, multitasking in močna povezanost z vizualnimi ter interaktivnimi mediji, kar zahteva prilagoditev tradicionalnih pedagoških pristopov. V prispevku analiziramo, kako tehnologija vpliva na njihovo učenje, poudarek pa je dan na uporabi personaliziranega učenja in igrifikacije kot ključnih strategij za povečanje angažiranosti učencev. Poleg tega raziskujemo vlogo družbenih omrežij in spletnih platform v izobraževalnem procesu ter kako te tehnologije omogočajo sodelovalno učenje. Predstavljeni so tudi negativni učinki stalne povezanosti s tehnologijo, kot sta FOMO (strah pred zamujenim) in socialna anksioznost, ter pomen razvoja pedagoških strategij za soočanje s temi izzivi. Na podlagi raziskave so podani predlogi za izboljšanje pedagoških metod, ki bolje zadostijo potrebam učencev generacije Z in omogočajo učinkovitejše izobraževanje v digitalno usmerjenem svetu.
Avtorske pravice (c) 2025 Marjan Marino Ninčević, Dunja Jurić Vukelić https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Digitalne kompetence in pedagoške tradicije v izobraževanju
V članku raziskujemo integracijo digitalnih tehnologij s tradicionalnimi pedagoškimi pristopi v kontekstu sodobnega izobraževanja. Poudarjamo pomen ohranjanja temeljnih vzgojno-izobraževalnih vrednot, kot sta čustvena podpora in celostni razvoj, ob uvajanju digitalnih orodij. Študija izpostavlja tako priložnosti kot izzive digitalne preobrazbe izobraževanja, vključno z digitalno neenakostjo in pomanjkanjem digitalnih veščin. Poseben poudarek je dan usposabljanju učiteljev, vlogi digitalnih platform in mednarodnim primerom dobre prakse, kot je estonski projekt AI Leap 2025. Združevanje tradicionalnih in digitalnih pristopov omogoča razvoj kompetenc 21. stoletja ter ustvarja vključujoča, prilagodljiva in inovativna učna okolja. Prispevek zagovarja uravnotežen model, ki vključuje tehnologijo v poučevanje ob ohranjanju bistvene človeške razsežnosti izobraževanja.
Avtorske pravice (c) 2025 Ružica Filipović, Mario Dumančić https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Stres, delovna zavzetost in zadovoljstvo z delom osnovnošolskih učiteljev
Učitelji so pri svojem delu izpostavljeni različnim stresnim okoliščinam, ki se lahko odražajo v številnih neugodnih zdravstvenih, psihosocialnih in delovnih izidih. Cilj raziskave je bil preveriti raven zaznanega stresa, delovne zavzetosti, zadovoljstva z delom v vzorcu slovenskih osnovnošolskih učiteljev (N = 335) ter preučiti povezanost med omenjenimi koncepti. Na podlagi rezultatov ugotavljamo, da učitelji zaznavajo zmerno raven stresa, razmeroma visoko delovno zavzetost ter zmerno do visoko stopnjo zadovoljstva z delom. Preverjanje razlik kaže, da izražajo učiteljice več delovne zavzetosti v primerjavi s kolegi. Prav tako ugotavljamo, da so učitelji na razredni stopnji v povprečju bolj delovno zavzeti in zadovoljni z delom kot učitelji, ki poučujejo na predmetni stopnji. Zaposleni z več delovnimi izkušnjami poročajo o nižji stopnji zaznanega stresa in višji stopnji zadovoljstva z delom kot tisti z manj delovnimi izkušnjami. Nadalje rezultati regresijske analize kažejo, da nižja raven zaznanega stresa in višje izražena čustvena zavzetost napovedujeta višjo raven delovnega zadovoljstva osnovnošolskih učiteljev.
Avtorske pravice (c) 2025 Eva Gabrijelčič, Petra Dolenc https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Pojmi praga v spreminjajočem se izobraževalnem kontekstu
Prispevek predstavlja pomen konceptov praga v izobraževalnem procesu, ki so ključni za razumevanje naprednejših idej in konceptov. Razumevanje teh konceptov učencem omogoča globlje in trajnejše povezovanje predhodnega in novega znanja. Koncepti praga se večinoma osredotočajo na kognitivni vidik učenja, pri čemer učenci v procesu usvajanja prehajajo skozi liminalno fazo negotovosti, ki predstavlja prelomnico v njihovem napredku. Analiza učnih načrtov za osnovno šolo (n = 17) ni potrdila eksplicitne prisotnosti konceptov praga. Razlogi za to so predvsem pomanjkanje enotne definicije, tradicionalni pristopi k oblikovanju učnih načrtov ter težavnost operacionalizacije teh konceptov v učnih ciljih. Razlike v uporabi konceptov praga med učnimi področji so očitne – v naravoslovnih predmetih predstavljajo konceptualne premike v mišljenju, v družboslovnih in humanističnih predmetih razvijajo analitične sposobnosti, v jezikovnih predmetih pa poudarjajo razumevanje jezikovne strukture. Za izboljšanje poučevanja konceptov praga v prispevku priporočamo: jasno opredelitev in vključitev konceptov praga v učne načrte, usposabljanje učiteljev za njihovo prepoznavanje in poučevanje ter razvoj učnih gradiv in pedagoških strategij, ki podpirajo problemsko učenje in refleksivno razmišljanje.
Avtorske pravice (c) 2025 Marina Volk, Mojca Kukanja Gabrijelčič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vpliv gibalne (ne)aktivnosti vzgojiteljev na izvedbo gibalne dejavnosti v vrtcu
Gibanje je otrokova primarna potreba, predšolsko obdobje pa temelj gibalnega razvoja. Vzgojiteljeva naloga je, da zadosti potrebi po gibanju in tako prispeva k otrokovemu zdravju. Namen raziskave je bil ugotoviti, ali je količina vodene gibalne/športne dejavnosti v vrtcu pogojena z vzgojiteljevo gibalno/športno aktivnostjo v prostem času, njegovo starostjo, pogoji dela ter ali je vzgojiteljeva kompetentnost na področju gibanja povezana z njegovo lastno gibalno/športno aktivnostjo. V raziskavo je bilo vključenih 65 vzgojiteljev iz celotne Slovenije. Vprašalnik je bil sestavljen iz 29 vprašanj pretežno zaprtega tipa, razvrščenih v pet sklopov. Ugotovili smo, da je čas, ki ga vzgojitelj nameni lastni gibalni/športni aktivnosti, povezan s količino in raznovrstnostjo gibalne/športne dejavnosti, ki jo izvaja z otroki. Ugotovili smo tudi, da mlajši vzgojitelji redkeje izvajajo vodeno gibalno/športno aktivnost ter da materialni pogoji ne prispevajo k večji količini in raznovrstnosti izvedenih gibalnih/športnih dejavnosti.
Avtorske pravice (c) 2025 Polona Božič, Blaž Simčič, Andrej Kocjan https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Komunikacijske preference študentov v visokem šolstvu
Raziskava celovito preučuje komunikacijske prakse slovenskih visokošolskih institucij ter analizira uporabo, preference, zadovoljstvo in odnos študentov do institucionalne komunikacije. Teoretični okvir temelji na dialogičnih in odnosnih pristopih, ki poudarjajo pomen odzivnosti, transparentnosti in dvosmernega komuniciranja kot pogojev kakovostne institucionalne interakcije. Raziskava uporablja kvantitativni pristop in anketni vprašalnik ter vključuje 688 študentov iz različnih visokošolskih institucij in z različnih študijskih področij. Omogoča sistematičen vpogled v komunikacijske vzorce ter analizo vpliva demografskih in vsebinskih dejavnikov na komunikacijsko vedenje študentov. Rezultati razkrivajo pomembna neskladja med pričakovanji študentov in obstoječimi institucionalnimi praksami, zlasti pri obštudijskih vsebinah, kjer se pojavlja največja komunikacijska vrzel. Spol, starost in področje študija statistično značilno vplivajo na uporabo in zadovoljstvo s komunikacijskimi kanali, medtem ko se vsebina komunikacije izkazuje za najmočnejši določilnik preferenc. Zadovoljstvo s komunikacijo je najpomembnejši napovednik odnosa študentov do institucije, kar potrjuje osrednjo vlogo strateške, transparentne in konsistentne komunikacije pri oblikovanju zaupanja, pripadnosti in pozitivnih institucionalnih odnosov v visokošolskem prostoru.
Avtorske pravice (c) 2026 Ksenija Korenjak Kramar, Karmen Erjavec https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vpliv menedžmenta na izobraževalno in raziskovalno dejavnost medicinskih sester
Raziskava preučuje vlogo izobraževalnih in raziskovalnih dejavnosti v strateških perspektivah direktorjev in pomočnikov direktorjev za zdravstveno nego slovenskih javnih bolnišnic, kar je ključno za profesionalizacijo zdravstvene nege in dvig kakovosti oskrbe. Rezultati deskriptivne kvantitativne raziskave (N = 34) kažejo, da večina vrhnjega menedžmenta slovenskih bolnišnic prepoznava pomen teh dejavnosti, vendar strategije pogosto ostajajo delno učinkovite. Raziskava razkriva statistično značilne razlike v zaznavanju pomembnosti raziskovalnih dejavnosti med direktorji/-icami in njihovimi pomočniki/-icami, kar nakazuje na potrebo po boljšem usklajevanju prioritet in razvoju raziskovalnih kompetenc. Identifikacija glavnih ovir, kot so pomanjkanje časa, znanja in motivacije, ter ključnih priložnosti, kot sta boljša organizacija dela in povečanje finančnih sredstev, osvetljuje kompleksnost izzivov na tem področju. Kljub omejitvam, kot sta majhen vzorec in osredotočenost na Slovenijo, raziskava ponuja dragocene vpoglede in izhodišča za razvoj politik, ki bi sistematično podprle izobraževanje in raziskovanje v zdravstveni negi ter prispevale k trajnostnemu razvoju tega področja.
Avtorske pravice (c) 2025 Milena Kramar Zupan, Karmen Erjavec https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Motivi in izkušnje netradicionalnih odraslih študentov v Sloveniji
Netradicionalni odrasli študenti se pri študiju soočajo s številnimi izzivi v primerjavi s tradicionalnimi študenti, njihovo število pa vztrajno narašča. Članek predstavlja rezultate kvalitativne raziskave, ki proučuje motive in izkušnje netradicionalnih odraslih študentov v Sloveniji. Raziskava je pokazala, da so motivi za vključitev v terciarno izobraževanje raznoliki. Nekateri študenti so usmerjeni k učenju in osebnostnemu napredku ter imajo močno notranjo motivacijo. Drugi študenti so ciljno usmerjeni in želijo doseči karierne cilje, pri čemer prevladujejo ekonomski motivi oziroma motivi, povezani s poklicnim razvojem. Večina intervjuvancev ima pozitivne izkušnje s pedagoškim kadrom, kar poudarja pomembnost podpore s strani pedagoškega kadra. Kljub temu izražajo nezadovoljstvo zaradi monotonosti predavanj in pomanjkanja praktičnih vsebin, kar kaže na potrebo po prilagoditvi izobraževalnih programov potrebam odraslih študentov. Usklajevanje študijskih obveznosti z drugimi življenjskimi vlogami predstavlja velik izziv, pri čemer je pomanjkanje časa pogosto izrazita težava. Finančne ovire so prav tako velikokrat v ospredju, zlasti pri študentih, ki si študij plačujejo sami. Kljub tem oviram netradicionalni odrasli študenti kažejo visoko stopnjo prilagodljivosti in sposobnosti optimizacije časa.
Avtorske pravice (c) 2025 Janko Goljar, Petra Kleindienst
Število študentov s posebnimi potrebami na slovenskih univerzah se povečuje, kar prinaša številne izzive, predvsem zaradi pomanjkanja ustreznih pogojev. Fakultete pogosto niso prilagojene niti fizično niti strokovno za delo s temi študenti. Med osnovno- in srednješolskim izobraževanjem imajo učenci s posebnimi potrebami več prilagoditev, na univerzitetni ravni pa dostopnost in podpora nista vedno zagotovljeni. Raziskava, izvedena jeseni 2023, je pokazala, da mnogi študenti zaradi arhitekturnih ovir in neustreznih pravilnikov ne morejo izbrati želene fakultete. Prav tako večina visokošolskih učiteljev nima formalnega pedagoškega znanja o inkluzivnem izobraževanju, kar otežuje prilagoditev študijskega procesa. Pomanjkanje strokovne podpore in enotnega sistema informiranja dodatno zavira doseganje enakovrednih pogojev za vse študente. Čeprav se zavedanje o pomembnosti inkluzije povečuje, nas do polne dostopnosti za študente s posebnimi potrebami čaka še dolga pot.
Avtorske pravice (c) 2025 Lea Ravnikar, Mitja Krajnčan
Trenutno stanje agresivnega vedenja osnovnošolcev in srednješolcev v Slovaški republiki
In recent years, there has been an increase in the occurrence of aggressive behaviour among pupils and its presence among younger and younger pupils, which is becoming a serious problem in the school environment. This review study focuses on the aggressive behaviour of pupils in primary and secondary schools in the Slovak Republic. The literature review analyses the research results from recent scientific studies and research by state institutions in Slovakia that have published their final reports on aggressive behaviour among primary and secondary school students from January 2018 to February 2023. The research shows an increased presence of peer violence, bullying, and aggressive behaviour in online environments. The results confirm the need for more systematic preventive measures in schools. Intensive and effective preventive work with pupils is recommended, aimed at developing social competencies, introducing anger management and self-regulation programs, and conduct group work to improve interpersonal relationships and the school climate. Raising awareness about the consequences of violence is also crucial, as research shows that peer violence and cyberbullying can lead to increased stress, depression, substance abuse, and even suicidal thoughts.
Avtorske pravice (c) 2025 Ingrid Emmerová, Tomáš Jablonský, Jasmina Starc
Sprejemanje učencev s posebnimi potrebami med njihovimi šolskimi vrstniki
Vrstniško sprejemanje je eden od ključnih dejavnikov in tudi kazalec uspešnosti inkluzivnega izobraževanja. Kaže se kot neposreden in običajno spontan način vedenja do bližnjega ter v medvrstniških interakcijah tako v razrednem in šolskem okolju kot tudi v druženju teh otrok izven šole. V kvantitativni raziskavi smo to sprejemanje ugotavljali s pomočjo preverjanja štirih ključnih dimenzij: raven sprejemanja učencev s posebnimi potrebami s strani sošolcev, vzpostavljanje njihovih prijateljstev, percepcija njihove socialne samopodobe in pripravljenost za njihove socialne interakcije. Študija je pokazala, da imajo učenci s posebnimi potrebami v šolskem prostoru, kjer je prisotna šolska avtoriteta, boljše mesto med vrstniki kot pa v primeru druženja z vrstniki brez prisotnosti odraslih. Sicer pa je stopnja integracije otrok s posebnimi potrebami nizka, poleg tega pa obstaja diskrepanca med proklamiranimi družbenimi cilji in dejanskim sprejemanjem otrok s posebnimi potrebami s strani vrstnikov.
Avtorske pravice (c) 2025 Tamara Vamberger, Janez Drobnič, Vanja Riccarda Kiswarday
Pripravljenost študentov razrednega pouka za poučevanje glasbene umetnosti
Pri študiju glasbenih vsebin študenti ne pridobivajo le glasbenega znanja, ampak tudi različne spretnosti in sposobnosti. Vse to lahko pridobivajo z rednim delom in vajo, kar pa je prehod študija na daljavo zelo zamajal. Želeli smo preučiti razlike v pripravljenosti bodočih razrednih učiteljev, ki so glasbene vsebine študirali pred in med epidemijo covida-19, pri vpeljevanju glasbenih dejavnosti v pouk glasbene umetnosti, ko se bodo po zaključku študija zaposlili. Rezultate raziskave, ki smo jo izvedli med študenti, ki so sodelovali v raziskavi novembra 2022 in so glasbene vsebine poslušali med epidemijo, smo primerjali z rezultati raziskave, ki smo jo izvedli med študenti, ki so sodelovali v raziskavi junija 2019 in so glasbene vsebine poslušali pred epidemijo. Študente smo spraševali, koliko se počutijo pripravljene za poučevanje glasbene umetnosti v osnovni šoli pri spremljanju petja na instrument, podajanju glasbene teorije in za ustvarjanje harmonske spremljave k naučeni pesmi. Ugotovili smo, da se študenti, ki so se izobraževali med epidemijo covida-19, počutijo manj pripravljeni za poučevanje glasbene umetnosti v osnovni šoli, ko se bodo zaposlili, kot študenti, ki so se izobraževali pred epidemijo covida-19.
Avtorske pravice (c) 2025 Eva Jedrlinič Peloz, Barbara Kopačin
Stališča učiteljev o reševanju matematičnih problemov
Cilj raziskave je analizirati in preučiti mnenja učiteljev matematike o reševanju problemov pri pouku matematike, izvajanju reševanja problemov, vrednotenju reševanja problemov, vplivu reševanja problemov na učence in s katerimi izzivi se učitelji soočajo pri reševanju problemov. Udeleženci raziskave so bili učitelji matematike (N = 211) iz štirih hrvaških županij, mesta Zagreb, Ličko-senjske županije, Splitsko-dalmatinske županije in Osječko-baranjske županije. Rezultati te raziskave kažejo, da učitelji izvajajo in ocenjujejo tako formativno kot sumativno in da se pri reševanju nalog pri pouku matematike soočajo z različnimi izzivi, čeprav se zavedajo pomena reševanja nalog za učence. Na podlagi teh podatkov sklepamo, da učitelji poučujejo reševanje problemov pri pouku matematike, se zavedajo izzivov, s katerimi se soočajo oni in učenci, ter pomena reševanja problemov za učence. Učitelji spremljajo in ocenjujejo delo učencev ter pozitivno samoevalvirajo njihov način poučevanja reševanja problemov. Da bi reševanje problemov pri pouku matematike potekalo neobremenjeno, je treba omiliti izzive, s katerimi se srečujejo učitelji. Med njimi sta predvsem pomanjkanje časa in količina snovi, ki jo je treba obdelati.
Avtorske pravice (c) 2025 Ivana-Marija Pavković, Anna Alajbeg https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Bralna samopodoba in bralne zmožnosti učencev 3. razreda osnovne šole
V procesu opismenjevanja se z razvojem bralnih zmožnosti oblikuje tudi bralna samopodoba. Nanjo najprej v večji meri vplivajo bralni dosežki, nato pa se oblikuje pomemben obojestranski odnos med bralno samopodobo in bralnimi zmožnostmi. Težave z branjem lahko negativno vplivajo na bralno samopodobo, kar predstavlja dejavnik tveganja za učno uspešnost. Z vprašalnikom bralne samopodobe in ocenjevalno shemo bralnih zmožnosti smo na vzorcu 134 tretješolcev raziskovali odnos med bralno samopodobo in bralnimi zmožnostmi. Potrdili smo značilno pozitivno povezanost bralne samopodobe in bralnih zmožnosti. Dokazali smo značilne razlike v višini bralne samopodobe in bralnih zmožnosti glede na prisotnost bralnih težav, ne pa tudi med spoloma. Tekočnost branja, bralno razumevanje in stopnja 5-stopenjskega modela pomoči so se izkazali kot pomembni napovedniki bralne samopodobe. Te ugotovitve poudarjajo pomen zgodnjega prepoznavanja in podpore učencem z bralnimi težavami, da bi preprečili negativne posledice, ki bi lahko vplivale na splošno šolsko uspešnost in odnos do šole.
Avtorske pravice (c) 2025 Meta Mekuč, Mojca Juriševič
Multimodalna analiza plesne dramatizacije študentov predšolske vzgoje
Plesna dramatizacija je najzahtevnejša in najbolj kompleksna vrsta plesne dejavnosti. Njena multimodalnost se kaže v tem, da združuje različne kode sporočanja: gibalni, zvočni, jezikovni, vizualni in prostorski kod. Namen raziskave je bil ugotoviti, ali študenti prepoznavajo (razumejo) pomen povezovanja vseh kodov sporočanja, ki soustvarjajo pomen (vsebino) plesne dramatizacije. Vzorec je bil priložnostni, v raziskavo smo vključili 45 študentov 2. letnika Predšolske vzgoje Pedagoške fakultete v Mariboru, ki so si v mesecu juniju 2024 ogledali plesno dramatizacijo v izvedbi skupine študentov. Podatke smo zbrali s pomočjo vprašalnika, na podlagi katerega so študenti opravili multimodalno analizo plesne dramatizacije. Pri raziskavi smo uporabili kvantitativni in kvalitativni raziskovalni pristop. Analiza je pokazala, da študenti prepoznavajo pomen povezovanja kodov sporočanja, pri čemer izstopata gibalni in zvočni kod. Ugotovili smo tudi, da je njihova interpretacija odvisna od predhodnih izkušenj in poznavanja simbolike izraznih sredstev.
Avtorske pravice (c) 2025 Ana Tina Jurgec, Janja Batič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0